Хората дават имена на нещата. Ако видят някое дете
да прави хубави рисунки от раз, те мислят, че детето е надарено.
Това ще рече: "Аз нямам ни най-малка представа как едно 6-годишно дете
може да нарисува толкова точен профил на човек".
Това казват всъщност, когато говорят, че детето е надарено.
"Аз нямам представа как става това".
Когато рибите мигрират на хиляди километри към размножителния си район,
без да отварят карта на света,
която да им покаже как да стигнат до там –
хората са измислили конкретна дума за това: "инстинкт".
Тя означава: "Аз нямам ни най-малка представа как рибите правят това".
"Инстинкт" е мъртва дума, шум.
Тя не ни обяснява нищо. Друго нещо е обаче дума, която казва:
"Ще се опитам да разбера как рибите правят това".
Така изследвали магнитния поток под Гълфстрийм,
който рибите следват. И започвате да разбирате,
че птиците могат да следват магнитния поток на Земята,
защото ако прикрепите малък магнит на главата на птицата,
тя не мигрира. Обърква се.
Преди години нарекоха това "механистична гледна точка"
и хората намразиха тази дума.
"Механистичен?! Аз не съм машина.
Аз съм от плът и кръв. Аз мисля, чувствам".
Това им харесваше и те се отказаха от механистичната гледна точка,
която страшно тормозеше обществото.
Това е механистичната гледна точка. Тя казва единствено
че не можете да си завъртите окото надясно, ако нямате мускул за това
и нервни клетки, които да задействат този мускул.
Не можете да си извиете ръката, ако нямате мускули, които да я задвижат.
Единствено това иска да каже механистичната гледна точка.
Механистичната гледна точка твърди следното:
нищо не се самоактивира.
Това е най-трудното нещо за разбиране.
Ще се опитам да го обясня по-просто.
Една лодка не може сама да плава. Тя бива задвижвана от вятъра.
Едно растение не може просто да расте – това са глупости, които още съществуват.
То се нуждае от топлина, температура, влага, гравитация,
всичките тези неща. Макар и да не виждате връзката,
всички те са свързани.
Живите същества не добиват знание или информация
по свръхестествен начин.
Те ги добиват, като си удрят главите в стената
или като се подхлъзнат на леда,
след което създават методи, предотвратяващи хлъзгането.
Но първо трябва да се подхлъзнете на леда.
Доколкото ми е известно, никое правителство не е предвиждало бъдещето –
"Това е посоката, по която се движим,
нека се подготвим за социална промяна".
Нищо подобно. Те се опитват да запазят нещата такива, каквито са.